Миколаївщина – земля сильних духом, земля козацька, уславлена з давніх часів.
![](https://goldenukr.com.ua/ffiles/fb2023-06/347394334_778095114318832_8046474040815258853_n.jpg)
В експозиції нашого музею є експонат, який неодмінно привертає увагу відвідувачів, але про який майже не йде мова в екскурсіях. Це гіпсова копія скіфської кам’яної статуї, оригінал якої можна побачити в Археологічному музеї Інституту археології НАН України (на фото – справа).
Статуя відтворює образ скіфа-воїна. Виготовлена з плити вапняку. У верхній частині виділено масивну округлу голову, на якій у рельєфі позначено круглі очі, прямий ніс і акуратні вуса та бороду. Руки – зігнуті, в правій воїн тримає ріг для пиття. Шию прикрашає масивна гривна. На широкому бойовому поясі спереду підвішено короткий меч-акінак, справа – сокиру, зліва – горит, на якому прикріплено чашу у формі зрізаного конуса. Між ніг – масивний фалос.
Статуя походить зі скіфського кургану, розкопаного у 1975 році Інгульською експедицією Інституту археології АН України (очільниця Олімпіада Шапошникова) неподалік села Нововасилівка Баштанського району Миколаївської області. Під насипом висотою майже 2 м поховали скіфського воїна. Його поклали на розстелений панцир, виготовлений із залізних і бронзових пластин, поряд знаходилася зброя – меч, горит, списи, а також напутня їжа.
Поховання було пограбоване в давнину і тому більшу частину речей було знайдено розбитими та розламаними.
Але вціліла статуя. Її встановили на кургані, як відзнаку особливої шани до воїна – побратима, командира, захисника, очільника роду.
Відтворений образ не був портретним зображенням похованого. Вважається, що це узагальнений образ першопредка скіфів, їхнього прабатька Таргітая, від якого і пішли всі скіфські роди царів, воїнів, жерців і пастухів.
Статуя, яка століттями височіла над курганом, нагадувала всім прийдешнім поколінням про славетного воїна, про його подвиги, оспівані легендами. Пам’ятаємо про нього й ми, його далекі-далекі нащадки, і гідно продовжуємо його справу – боронимо рідну землю від ворогів, якими б грізними вони не видавалися.
.
.