Всі минулі події – то вже історія. Вони стають фактами, які досліджують науковці, якими маніпулюють політики, про які полюбляють час від часу поговорити звичайні люди.
А що робити коли в одну мить змішуються всі часи і ви опиняєтеся на грані минулого і сьогодення? Адже саме так сталося на театралізованій екскурсії «Дума про гетьмана Мазепу», що відбулася у минулу суботу 20 травня.
Поки відвідувачі збиралися на екскурсію, то був 2023 рік. Аж тут з’явився Історик і нагадав, що зараз тільки 1991 рік. Але вже за декілька хвилин києвиця Килина запросила всіх у мандрівку до 1700-х років.
Чи таке можливе? Так, коли до справи береться києвиця, адже вона – відьма, але неправильна, бо шкоди своєму місту не робить, а якраз навпаки: захищає його від усього злого.
У києвиці Килини є чарівний ключ, що відчиняє двері знання – потрібно тільки-но з ним підійти до будь-яких дверей і сказати: «Іменем Отця мого велю: дай мені те, що маю знати»…
Ось так Історик (а з ним і всі відвідувачі) за допомогою Килини потрапили до часів гетьмана Івана Мазепи.
Зустрічі були несподівані.
Перші двері прочинилися на гамірному Київському Подолі, мешканці якого – крамарка Орися та спудей Остап – розповіли про деякі тогочасні звичаї та про те, що доброго зробив пресвітлий гетьман для Києва.
Другий поворот ключа вивів мандрівників у часі до султанського престолу у Стамбулі, й у переході між світами виникла сама Хатідже Турхан, валіде-султан (мати султана по-нашому) і регент могутньої Османської імперії.
За третім разом відчинилися двері до чернечої келії, де у тьмяному світлі лампадок очікувала на подорожніх ігуменя Марія Магдалена Мазепина, мати Івана Степановича. Вона, як ніхто інший, знала свого сина, бо звірявся він їй у своїх вчинках, роздумах та сумнівах.
Ось так у розповідях різних особистостей з минулого крок за кроком поставав гетьман Мазепа – мудрий керівник, вмілий дипломат, люблячий син, патріот, якому довелося протистояти одному з найжорстокіших тиранів – цареві Петру.
…Аж тут на мить завмерло серце у всіх присутніх, бо з’явився й сам гетьман…
…Та засвітилося світло, чари поступово розвіялися, і з’ясувалось,
що Історика грав науковець і співробітник музею к.і.н Ярослав Затилюк, таємничу києвицю Килину – авторка сценарію та керівник науково-освітнього відділу Ольга Дударєва, яскравого бешкетника Остапа – наш багатогранний Юрій Єжель, загадкову Хатідже – провідний екскурсовод Катерина Костюченко, всезнаючу крамарку Орисю – провідний екскурсовод Анна Сергієнко, проникливі монологи Марії Магдалени Мазепиної виконала старший науковий співробітник Ірина Удовиченко, а в образі пресвітлого гетьмана постав співробітник Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» Олег Топилко.
![🤓](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb3/1/16/1f913.png)
![🗓](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t5c/1/16/1f5d3.png)
![💁♀️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb3/1/16/1f481_200d_2640.png)
![💁](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tc5/1/16/1f481.png)