31 жовтня відзначається Міжнародний день Чорного моря.
![🌊](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tbc/1/16/1f30a.png)
Коли давні греки вперше пройшли Босфорську протоку і познайомилися з ним, то, мовбито, жахнулися бурхливому простору та назвали його Понтом Аксинським – Негостинним морем. Та за деякий час морські води були засвоєні й назва змінилася на Понт Евксинський – Море Гостинне. Така назва побутувала понад тисячоліття. Надалі літописи часто називали його Руським морем, або просто Понтійським. Згодом вживалася назва Козацьке море.
А вже в новітні часи у всьому світі закріпилася сучасна назва – Чорне море. Вважається, що вона запозичена з тюркської гідроніміки: турецькою море зветься – Karadeniz; кримськотатарською – Qara deñiz. Ця назва, ймовірно, пов’язана з колористичним позначенням напрямків світу, поширеному в тюркській культурі, згідно з яким чорний колір позначає північ (відповідно, Середземне море турецькою має назву Akdeniz, тобто Біле море, де білий позначає захід).
В античні часи люди дуже поважали мешканців моря дельфінів, розповідали легенди, що ці тварини – то моряки, яких розгнівані боги перетворили на морських мешканців. Споконвіку їх наділяли якостями, притаманними людині, вважаючи їх розумними і кмітливими.
У Римській імперії полюбляли прикраси із зображенням дельфінів. Одна з них у першому столітті н.е. потрапила до сарматської цариці, дружини володаря таврійських степів (її поховання було досліджене 1974 року у Ногайчинському кургані поблизу с. Червоне в Північно-Східному Криму).
Фігура дельфіна, виготовлена з гірського кришталю і золота, є частиною фібули – традиційної в античні часи застібки для одягу, яка одночасно була й коштовною прикрасою. Тіло тварини вигнуте, погляд зосереджений – дельфін нібито стрімко мчить морськими хвилями, долаючи простір і час.
В одвічній боротьбі зі злом, дельфіни завжди були на стороні добра. Їх вважали рятівниками людей, які зазнали корабельної аварії, вони були символом порятунку, свободи і благородства. Казали, що у сутужні часи сам бог Аполлон перетворювався на дельфіна, аби допомогти морякам чи оборонцям узбережжя дати відсіч ворогам-загарбникам, відстояти свободу рідної землі.
.