30 березня о 08:27
Музей – із глибокою вдячністю українським воїнам, які боронять нашу землю.
![](https://goldenukr.com.ua/ffiles/fb2023-03/29_797130057140156000_n.jpg)
#ЦьогоДня 30 березня (20 березня за юліанським календарем) 1639 року на Київщині народився Іван Степанович Мазепа – український політичний та військовий діяч, чиє ім’я назавжди стало символом боротьби за незалежність України.
…На півночі України, неподалік Новгород-Сіверська на Чернігівщині, є невелике село Дігтярівка. Вперше воно згадується у документах 1673 року. Десь у той час у селі «з’явилася» ікона Богоматері.
Ікона була створена місцевим майстром за розповсюдженим іконографічним типом єлѐуса (грецькою «ніжність»): Марія обіймає сина, який притуляється до її щоки; погляд Марії задумливий, а погляд Ісуса спрямований на віруючих.
Невдовзі ікону почали вважати чудотворною, а перед початком Північної війни (1700–1721 роки) парафіяни мовбито бачили, що ікона плаче: на лику Богородиці з’явилися сльози. Дігтярівську ікону дуже вшановував гетьман Іван Мазепа, який часто приїздив до неї молитися. На кошти Мазепи у Дегтярівці було зведено муровану Церкву Покрови Пресвятої Богородиці, куди й помістили ікону, «одягнувши» її в срібні золочені шати (ризи), виготовлені на замовлення гетьмана невідомим майстром.
Шати – квадрифолійної форми, декоровані у стилі бароко: із карбованими зображеннями янголів, стебел та листя аканту та лаврових гірлянд, що утворюють три великих медальйони з образами Бога-Отця (у верхній частині), архистратига Михаїла (праворуч) та Іоанна Предтечі, святого покровителя Івана Мазепи (ліворуч). У нижній частині шат розташований герб Івана Мазепи.
30 жовтня 1708 року в Дігтярівці відбулася історична зустріч гетьмана України Івана Мазепи та короля Швеції Карла ХІІ Ґустава, під час якої було підтверджено рішення про військово-політичний альянс та спільні дії проти російського царя Петра І, а також про подальші кроки зі створення незалежної української держави.
На жаль, цей альянс закінчився для України трагічно…
А Дігтярівська ікона Богородиці у срібних шатах і потому продовжила своє життя. Щоправда, монахи кілька разів намагалися перенести її до сусіднього Спасо-Преображенського монастиря, але вона кожного разу чудом поверталася до Церкви Покрови Пресвятої Богородиці у Дігтярівці, де і перебувала ще двісті років. Але у 1922 році ікона не пережила більшовицької наруги і була втрачена назавжди. Зберігся тільки один з її списків (копій).
Шати вціліли, й зараз вони знаходяться у зібранні нашого музею. Одразу після Полтавської битви герб Мазепи на шатах був знищений: накладну пластину із зображенням гербу було знято, лишився тільки отвір для кріплення. Але контури гетьманского герба, попри все, збереглися, і їх можна побачити й нині.
.